Kom igjen, én runde til.
Jeg kan ikke.
Vi trenger ikke slå 18 hull. Vi kan slå ni, lett bane, par tre.
Nei, Katie venter på meg.
Kom sent. Kvinner liker at menn kommer for sent.
Nei, og jeg kan ikke være sen til denne lunsjen.
- Hvorfor ikke? - Kan du holde det hemmelig?
- Nei. - Nei vel.
Jeg kjøpte denne sist jeg var på Jorda.
Det er på tide Katie og jeg går et steg videre, så...
- Beføling? - Nei. Ekteskap.
- Mener du det? - Ja.
- Du? - Ja.
Gift?
Tror du ikke jeg er klar? Forhaster jeg meg?
- Jeg sa ikke det. - Jeg gjør ikke det.
Jeg vil ikke bestemme dato, men...
- Er det en diamant? - Ja, en åttedels karat.
Konfliktløs, et røverkjøp, faktisk.
Sikkert.
Da går jeg.
Jeg spanderer en pils senere, så kan vi feire.
Eller drukne sorgene, hvis hun sier nei.
Nei, nei. Det skjer ikke.
Gå til jenta di.
- Rodney... - Har ikke tid.
John.
Har du et øyeblikk?
Et nytt sparreuhell?
Jeg falt i dusjen.
- Gjorde du? - Nei. Sparreuhell.
Det er tredje gang denne uken jeg må sy deg sammen.
Det er mange andre måter du kan tilbringe fritiden på.
Men ikke så morsomme.
- Hei, oberst. - Hvor skal du, doktor?
- Til kontrollrommet. - Jeg også.
- Vi kan dele. - Glimrende.
- Katie? - Jeg er her inne!
Flott. Fantastisk.
- Håper du er sulten. - Det er jeg.
Jeg også, veldig sulten.
Sulten, sulten, sulten.
Er alt i orden?
Ja da.
Dette er mye...
- Du svetter. - Gjør jeg? Ja, jeg gjør vel det.
Greit.
Jeg får vel bare hoppe i det.
Rive plasteret rett av, som de sier.
Ikke at dette er smertefullt. Helt motsatt, faktisk.
Hva er galt, Rodney?
Ingenting. Alt er riktig.
Mellom oss, mener jeg.
Jeg vet ikke hva du synes,
men slik jeg ser det,
tenkte jeg kanskje
det er på tide at vi
begynner å tenke på...
Hva skjedde?
Hvorfor ble dørene stengt?
Hva er det som skjer, Rodney?
Det er låst. Vi er innesperret.
Vi er innelåst.
Kom inn, Rodney.
Denne er låst også.
Hva i helvete er det som foregår?
Dr. McKay, dette er dr. Keller. Er du der?
Rodney, dette er Sam, hører du meg?
Kontrollmekanismen reagerer ikke.
Kanskje jeg kan åpen døra manuelt.
Transportdører er lettere,
ikke på langt nær så tunge som andre dører i byen.
Rodney, dette er Sam. Svar meg.
Oberst Sheppard, hører du meg?
- Får du inn noe? - Nei.
- Sambandet må være nede. - Så bra.
Jeg trenger en radio. Min er i laben.
Radio? Den er der inne.
Har du ingen radio her inne?
Vi dyrker planter her. Vi har ikke trengt en.
Du trenger en nå.
Alarmen var en karantenesperring.
- Karantene? - Atlantis' egenbeskyttelse
mot et nytt utbrudd.
Den stenger deler av byen for å forhindre sykdomsspredning.
Jeg justerte systemet etter utbruddet av Kirsan-feberen.
Men det var ingen sperring under det utbruddet.
Det var derfor systemet måtte justeres.
Strengere rutiner måtte innføres.
Jeg må ha en datamaskin
og vurdere situasjonen.
Er bare noen få områder avsperret,
eller kanskje hele tårnet?
Datamaskinen er i det andre rommet.
Og radioen.
Det må være et nytt sykdomsutbrudd.
McKay sa han skulle justere karantenesystemet
for å gjøre det mer effektivt.
Er det mer effektivt å stenge av radioene?
Det er åpenbart en svikt i programmet.
Men uten samband kan han ikke si hvor alvorlig utbruddet er,
eller gi meg passkodene så jeg kan åpne der det er trygt.
Flott.
Uansett må jeg være klar til å behandle de syke
når de kommer inn. Hjelper du meg?
Si hva jeg skal gjøre.
Jeg kunne trengt våpenet til Ronon nå.
Se, John.
Hva da?
Ser ut til å være et nytt utbrudd.
Hva er "kategori fem"?
Sikkert mye verre enn kategoriene mellom én og fire.
Vi kan bli værende her en stund.
Hva er det?
Hver gang noe sånt skjer på film
får den gravide damen veer.
Det er lenge til terminen min.
Ja, på film også, og så...
- Slapp av. Det går fint. - Sett deg.
Det går bra.
Men vi setter oss for sikkerhets skyld.
La oss se hva mer vi kan finne ut.
Karantenesperring.
Ja.
Jeg vet ikke hvorfor det innvirker på sambandet.
Rodney sa at han skulle justere noen av de gamle rutinene.
Kanskje han gjorde en feil så sikkerhetstiltakene ble litt for strenge.
Vi må få tilgang til sentralenheten.
Men det er dessverre alt du kan gjøre.
Denne PC-en har lite RAM.
Den brukes mest til skrivebeskyttet feltdiagnose.
Men vi kan iallfall avdekke omfanget av sperringen.
Ja. Beklager.
Det er en av duene mine.
Jeg avler dem, som en hobby. Hjemme.
Skal vi se hva vi har her.
Har du det bra? Vil du ha noe? Legge deg nedpå, spise?
Det var dette jeg ville snakke med deg om.
Hva da?
Beslutningen din om å ta meg ut av gruppens oppdrag.
Skal vi begynne på dette igjen?
Nei, det er greit. Jeg forstår.
Det er ikke permanent. Du må bare ta det rolig nå,
så får du babyen, og om et par måneder er du tilbake som før.
Er jeg?
Hvis det er galt å sette meg selv og mitt utfødte barnet i fare nå,
er det mindre galt når han er født?
Det er ille nok at sønnen min kan måtte vokse opp uten far,
men hvis jeg blir skadet eller drept,
mister han moren sin også.
Jeg vet det er tøft.
Jeg har en venninne som er politi. Hun har tre barn.
Hun går gjennom dette hver dag når hun går på jobb.
Hvordan klarer hun det?
Hun mener at når hun burer inne forbrytere
beskytter hun ikke bare sine egne barn, men andres barn også.
Hør her.
Du må forstå dette.
Barnet ditt har en familie her, i tilfelle noe skulle skje.
- Kategori fem? - Hele byen?
Enten sprer denne sykdommen seg
raskere enn jeg noen gang har sett før,
- eller... - Eller så er noe galt.
Se på nivåene. De primære og sekundære systemene.
Voldsomme svingninger på alle områdene.
Andre systemer er nede, ikke bare sambandet.
Langtrekkende skannere er nede, samt ventilasjon på flere steder,
her i tårnet også.
Sanitæranlegget også. Å, kjære.
Det ser ut som hele byens operativsystem svikter.
Dette er kanskje ikke et utbrudd.
Hele sperringen kan være forårsaket av en teknisk feil.
McKay sitter sikkert ved PC-en sin
og ordner opp akkurat nå.
Andre jobber sikkert med problemet.
Dr. Keller, dr. Zelenka, oberst Carter...
Det får vi håpe.
Stopp, stopp, stopp!
Du rev opp stingene dine.
Ærlig talt, jeg har aldri møtt noen så uforsiktig.
- Det er ikke et kompliment. - Nei vel.
Legg deg ned.
Jeg tror ikke vi kommer til å klare
å åpne de dørene selv.
Det er bedre at vi venter på at McKay og de andre
finner ut hva som må gjøres og hvilke dører det er trygt å åpne.
Skal vi bare sitte her og vente?
Ja. Og være klar på sekundet til å behandle de syke.
Jeg er ikke særlig flink til å sitte og vente.
Du sier ikke det.
Kanskje vi kan fordrive tiden med å bli bedre kjent med hverandre.
Hva tenkte du på?
Å! Jeg mente ikke... Jeg mente bare at vi kunne snakke.
Jeg mente ikke...
Så iallfall...
La oss snakke sammen.
Kan du ikke tukle med denne for å åpne døra?
Jeg kan tukle med den.
Men ikke åpne døren med den.
Karantenerutinen deaktiverer dørens kontrollmekanisme fullstendig.
Hele poenget er å forhindre at folk slipper ut.
Det går bra.
- Dr. Keller og Zelenka... - Det vet vi ikke.
Vi vet ikke om det går bra.
For alt vi vet er Zelenka og Keller smittet allerede.
Vi vet ikke engang hvor mye av byen som er i karantene.
Hvis dette er alvorlig, og sånn ser det ut,
blir kanskje hele byen sperret av.
Du tror det verste.
Hallo! Det er dette jeg gjør!
Noen må tenke på de verste scenarioene
for å kunne forsvare seg mot dem.
Alle situasjoner? De gode også?
Det tar ikke lang tid før en god situasjon blir dårlig.
Man sykler lykkelig av gårde
fordi man fikk toppkarakter på mekanikktentamen,
og føler en varm bris i ansiktet, men plutselig
gjør man et svalestup fordi man traff et hull i veien.
Hendte det deg, Rodney?
Poenget er at man alltid må være på vakt.
Alltid være på utkikk etter hull.
Kall meg en dommedagsprofet, men det er en nødvendig byrde jeg bærer.
Med en slik tankegang
lever man konstant i bekymring og frykt.
Du glemte håpløshet.
Det er definitivt en teknisk feil.
Men overraskende nok ikke noe Rodney gjorde.
Se på det. En plutselig strømtopp
forårsaket av en intens ionosfærisk storm tidligere i dag.
Denne nye planeten overrasker hele tiden.
Det vil kreve drastisk omjustering
for å ta senere ionosfærisk aktivitet i betraktning.
Én ting om gangen.
Vi må finne en PC og rette opp feilen.
Enig.
Jeg er litt overrasket over at Rodney
ikke har løst dette problemet ennå.
Han har vært litt utenfor i det siste.
Kanskje han ikke har tilgang til en PC.
Rodney? Uten en PC? Det har jeg aldri sett.
Uansett hva årsaken er, siden det ikke er noe utbrudd,
er det ingen grunn til at vi burde være innelåst her.
Bortsett fra at dørene er forseglet.
Og tyngre enn vi trodde.
Kan du få tilgang til kontrollpanelet fra denne skriveplaten?
Kanskje vi iallfall finner ut hvordan dørene åpnes.
Tvilsomt. Transportørpanelet har ikke noe trådløst grensesnitt,
og om vi kunne koble opp,
med lagringsbegrensningene på denne...
Kan jeg få prøve?
Takk.
Selvsagt.
Det er livstegn over hele byen. Alle er like innesperret.
Ventilasjonen har stoppet opp, så vi slipper opp for luft.
Han er i botanikklaben.
- Hvem? - Rodney.
Han skulle ta med Katie Brown ut på lunsj.
Har du vært i det planterommet? Ingen datamaskiner, ingen radio...
- Hvis han er innelåst der... - Da er han rimelig stressa.
- Er alt i orden med deg? - Jeg vet ikke.
Jeg er litt varm og svimmel.
Her.
Sett deg, Rodney.
Du kjennes ikke varm.
Er du sikker? For leddene mine verker.
Det er vanligvis første tegn på feber.
Puls... 120?
Det er normalt. Jeg har alltid hatt rask puls.
Helt siden jeg var barn. Selv når jeg sov dypt.
Familielegen vår skrev en artikkel om det.
Hvordan føler du deg?
Helt fin.
Men si ifra når du begynner å føle deg syk.
Det virker som det var en slags forstyrrelse
i planetens ionosfære for et par timer siden.
Systemet ble ustabilt etter det.
Ny planet, nye problemer.
Det er ikke sikkert det er et sykdomsutbrudd en gang.
Nei, men byen er likevel avsperret.
Hvis ikke Rodney får tak i en PC,
får han ikke stengt det av.
Kanskje dr. Zelenka eller oberst Carter kan gjøre det.
Da hadde de nok gjort det allerede.
De får vel ikke tak i hverandre.
- Er det ingen som kan gjøre det? - Bare noen som kjenner Rodneys passord.
Heldigvis
gjør jeg det.
Fortalte han deg passordet sitt?
Han trodde ikke jeg kom til å huske det.
Én, seks, fire, tre, én, åtte, sju, ni,
én, ni, seks, åtte, fire, to.
Det var ikke så vanskelig.
Ikke?
Isaac Newton ble født i 1643.
Einstein i 1879 og i 1968...
Ble Rodney født.
Ikke undervurder egoet hans.
Vent. Var det ikke flere tall?
- 42. - Hva er det?
Det endelige svar på spørsmål om livet,
universet og alt.
Vi er inne.
Det er en god idé.
- Det var bedre. - Ja. Mye bedre.
Kontrollpanelet gjenkjenner ikke autentiseringen.
Fordi det ikke er konfigurert, som jeg sa.
Derfor har jeg laget en forbiføring
for å frigjøre minne til data fra en lokal enhet.
- Så fort? - Det er selvsagt ikke nok RAM
til hele byens operativsystem,
men vi bør iallfall klare å åpne disse dørene.
Den trenger bare å gjenkjenne autentiseringskommandoen.
Hvis du omgår de sekundære krystallene direkte...
Nei, jeg tror jeg... Herregud, Radek!
- De åpnet ikke. - Nei.
Og skriveplaten er svidd.
Pokker.
Hva er det?
Et avsperringsprogram inneholder utsending av et varselsignal
for innkommende skip for å advare dem om sykdomsutbrudd.
Gjør byen det akkurat nå?
Klart og tydelig nok til at hele nabolaget hører det.
- Kan du slå det av? - Ikke herfra.
Det kan bare slås av fra en underromssender,
som er i kontrollrommet.
Da har de enten ikke hørt det der oppe,
eller så har de sannsynligvis ikke Rodneys passord til å slå det av.
Så lenge det signalet sendes ut, kan Atlantis oppdages.
Hvis det ikke allerede har skjedd.
- Hvordan føler du deg? - Likedan.
Hei.
Du ser ut som du trenger litt oppmuntring.
Det gjør jeg faktisk.
Hva er det?
Ingenting.
Er ikke det...
Rodneyana villosa?
- Planten jeg kalte opp etter deg. - Ja.
Den har vokst.
Ja, den har virkelig blomstret her.
Jeg har tatt godt vare på den,
og den blir bare større og større.
- Vi må få deg på sykestua. - Jeg sa jo at det er umulig.
Poenget med en avsperring er å forhindre sykdomsspredning,
så ingen går noen steder.
Men hvordan skal legene kunne behandle noen hvis de ikke får tak i dem?
Beklager, Katie.
Jeg har utvilsomt smittet deg nå.
Jeg føler meg helt fin.
Jeg burde ha noen symptomer.
Sykdommer er forskjellige.
Vi vet ikke hva inkubasjonstiden for denne stammen er.
Det kan ta timer eller dager. Hvem vet når jeg ble smittet?
Det er bare et spørsmål om tid før du bukker under også.
Så hva var det vi snakket om?
Du skulle oppmuntre meg.
Akkurat, ja.
Alt i orden?
Ja.
Jeg bare...
Jeg liker ikke å sitte og vente heller.
Særlig når det er folk der ute som trenger meg.
Du svikter dem ikke.
Dette er et sykdomsutbrudd.
- Og jeg er lege, innelåst her... - Det stemmer.
Innelåst.
Det er ikke din feil.
Så ikke legg skylden på deg selv.
Du minner meg om en jeg kjente.
Hun la for mye press på seg selv.
Noen fra Sateda?
Ja.
Hvem var hun?
En jeg var glad i.
Hun ble drept under beleiringen.
Beklager.
Jeg ville at hun skulle dra,
men hun valgte å bli igjen og hjelpe de andre.
Burde ha tvunget henne til å dra.
Det var ikke din feil.
Hun valgte å bli.
Ikke legg skylden på deg selv.
Nei.
Kom igjen.
Ingenting fungerer.
- Da går vi til plan B. - Som er?
Vi sprenger oss ut herfra og kommer oss til kontrollrommet.
Let etter sprengstoff som Rodney kan ha etterlatt.
Jeg tviler på at han...
Ikke si at du har...
Babyen sparket.
Er det sant?
Det var det igjen. Her.
Den lille fyren vil ut herfra akkurat som oss.
Teyla? Er alt i orden med deg?
Bare ta det rolig. Jeg skal få alle ut herfra.
Hold deg unna.
Hva skal du...
Hva gjør du, John?
Kontrollrommet er bare fire etasjer over.
Jeg kan bare klatre opp, så er jeg der.
Klatre opp tårnet? Går det an?
Selvsagt! Batman gjorde det hele tiden.
Det er barnemat.
Ikke vær redd. Dette går bra.
Jeg skal slå av det signalet.
Beklager. Jeg trodde at
om vi omgikk den sekundære krystallen...
Jeg vet det, Radek. Jeg er ikke sint.
En av duene dine kunne vært nyttige nå.
- De er ikke til å spise. - Nei, jeg mente
til å hente hjelpe.
Som brevduer.
Man fester en SOS-melding på foten, og...
Ja, men det er ingen vinduer her.
Jeg vet det, jeg bare...
Ventilasjonen er gjenopprettet for mesteparten av tårnet.
Jeg jobber fremdeles med å få luft opp hit, men så langt...
- Oberst? Hvordan kom du deg hit? - Lang historie.
Vi må slå av signalet som kringkaster posisjonen vår
til alle skipene i området.
Vi har prøvd. Det er passordbeskyttet.
Hva skjedde?
Oberst, hvor i helsike kom du fra?
Signalet er deaktivert.
Datamaskinene er utkoblet.
- Alle. - Er det...
Selvutslettelse.
Det er selvutslettelsesmekanismen!
Hvorfor er den aktivert?
Viktigere å vite hvor mye tid vi har.
Jeg vet ikke. Den som aktiverer den, definerer varigheten
avhengig av hvor raskt han vil sprenge byen.
Helsike også.
Ronon...
Ronon! Vi har prøvd allerede. Den åpner seg ikke.
Vi må bare sprenge hull i den.
Med hva da? Du har ikke våpenet ditt.
Har du noe C-4 her?
På sykestua?
Har du noe eksplosivt vi kan bruke?
Jeg vet ikke.
Oksygentankene, kanskje?
Ja!
Skyt dem sånn som sheriff Brody gjorde i Haisommer.
Ja, jeg så den. Hvordan...
Sheppard viste den til meg. Det er en god film.
"Brennbar."
Da trenger vi bare noe å skyte den med.
- Har du våpen her inne? - Som sagt, sykestue, ikke våpenlager.
Hvorfor aktiverte du selvutslettelsen?
Jeg gjorde ikke det.
Endelig. Slo du den av?
Nei, bare alarmen.
Byen aktiverte faktisk selvutslettelsen selv, major.
Hvorfor det?
Det siste jeg så på skjermen var et varsel om "karantenebrudd".
Da jeg kom inn hit trodde byen utbruddet spredte seg.
Men du sa at det ikke var noe utbrudd.
Nei, men byen vet ikke det.
Alt er del av systemsvikten.
Byen tror det er et sykdomsutbrudd, og nå er det ute av kontroll.
Så en sprenging av Atlantis er det siste mottiltaket.
Så du hvor mye tid vi har før selvutslettelsen?
Nei, datamaskinene koblet seg ut før jeg så det.
Ja vel.
Om vi ikke kan slå det av herfra,
må vi gå til kilden.
- Det er maskinrommet. - Det er seks etasjer ned.
Men dvergskipdokken er avsperret,
samt alle korridorer ut av portrommet.
Jeg må bare klatre ned igjen.
Maskinrommet er midt i tårnet.
Selv om du klatrer ned,
må du komme deg gjennom flere avsperrede dører før du når det.
Har du noe C-4?
Ja, litt.
Er det alt?
Det er alt.
Dere to blir med oss.
Alarmen ble slått av.
Det er et godt tegn, ikke sant?
Jeg vet ikke.
Kanskje noen fant en kur for sykdommen,
eller fant ut hvordan selvutslettelsen slås av.
Eller så fant noen bare ut hvordan alarmen slås av.
Jeg må legge meg nedpå.
Du kan ikke gi opp, Rodney.
Du må kjempe. Jeg vet det ser dårlig ut, men...
Hva er dette?
Det er... Da jeg kom hit i dag,
hadde jeg tenkt å fri til deg.
Be deg om din hånd.
- Dette fungerer ikke. - Hva mener du?
- Det var din idé. - Ja, rett etter at jeg sa
at det var en milliondels sjanse for å lykkes.
Dette er den milliondelen.
- Hvis jeg skjærer en millimeter for langt... - Eksploderer tanken.
Så ikke gjør det.
Bare gjør som du sa.
Hvis ikke du gjør det, gjør jeg det.
Kom igjen. Du klarer det.
Sånn.
Det er...
Det er så dypt jeg kan gå.
Ja vel.
Da gjør vi det.
Er du klar?
Nei.
Gikk det bra?
Ja.
Greit.
Jeg tror ikke mine egne øyne.
Den er mye sterkere enn en hai.
Varsku her.
Hva var det?
- Hallo? - Hei!
- Vi er her inne!
Hører du det?
Transportøren. Noen er der inne.
Ta tak i sidene.
Oberst. Er alt i orden?
- Ja, alt er bra. - Med meg også.
Det er ikke noe utbrudd. Det er bare en teknisk feil.
Vi vet det. Var det Rodney som fikk deaktivert selvutslettelsen?
Nei, den er aktivert ennå, har ikke hørt fra Rodney.
- Jeg trenger en PC. - Alle PC-ene er frakoblet.
Vi må på maskinrommet,
og koble av strømmen til selvutsletteren.
Men alle dørene er sperret.
Vi brukte det siste av C-4 for å komme hit.
- Betyr det at vi fremdeles er innesperret? - Ser sånn ut.
Hvor lenge til selvutslettelsen?
Vi vet ikke. PC-ene koblet seg ut før vi så det.
Så det kan skje når som helst.
Flott.
Skulle du fri til meg?
I dag?
Ja, før...
Før avsperringen.
Så?
Hvorfor frir du ikke?
Nå?
Vil du at jeg skal fri nå?
Vil du ikke høre svaret mitt?
Det spiller vel ingen rolle lenger?
- Hva sier du? - Jeg vet ikke.
Kanskje fordi vi er døden nær.
Ikke snakk sånn!
Noen kan fremdeles komme inn gjennom døra...
Gi deg, Katie.
Selv om jeg skulle ønske
at noen kommer inn og redder oss,
betyr det at ingen har gjort det at det ikke vil skje.
Beklager at det er dystert, fryktelig og fatalistisk, men sånn er det.
- Hva skal vi gjøre nå? - Hva kan vi gjøre?
Går denne sjakten til maskinrommet?
Ja! Jeg tror den går til tårnets avtrekkskanal.
Men systemet er nede. Sjaktene er stengt.
Ikke nå lenger. Vi klarte å koble oss på
i mesteparten av tårnet rett før PC-ene slo seg av.
Ser åpent ut.
Men det blir trangt.
Jeg kan ikke røre meg her.
- Jeg skal gjøre det. - Nei. Jeg gjør det.
- Er du sikker? - Ja. Jeg er liten nok.
Jeg kan krabbe gjennom. Jeg slår av strømmen på et øyeblikk.
Ja vel.
Flink gutt.
- Klar? - Ja.
Jeg tok feil av deg.
Da du kom hit
trodde jeg du var svak.
At du ikke hørte til her.
Det er min livshistorie.
Jeg hoppet over tre klasser på skolen.
Gikk ut av videregående da jeg var 15.
Tok Bachelor-grad før jeg var gammel nok til å stemme.
Jeg gikk glipp av mye.
Alle sosiale begivenheter.
Fester.
Skoleball.
Jeg kan ikke huske å ha følt tilhørighet noensinne.
Men da du sprengte den tanken...
Da viste du virkelig din styrke.
Men det fungerte ikke.
Det er ikke poenget.
"Jeg slår av strømmen på et øyeblikk."
Idiot!
Kom igjen, Radek.
Han klarer det.
Han klarte det.
Herregud.
De fant en kur eller klarte å overstyre programmet.
Utrolig! Vi overlever! Vi kommer ikke til å dø!
Krabbet du helt dit gjennom de små sjaktene?
Rart at han fikk plass.
- Det er mer enn nok av plass. - Ikke mer enn nok.
Du skulle sett ham. Han så ut som en liten hamster
- i en av... - Hør her,
det viktige er
at jeg slo av strømmen i tide.
Hørte dere at McKay trodde det var et utbrudd?
Han begynte til og med å bli syk, trodde han var...
Hei.
Hei. Kan jeg sette meg her?
Selvsagt. Vær så god.
Hva er det?
Ingenting.
Det har gått flere timer nå,
og det er ingen tegn på at noen der ute
fikk inn varselsignalet vårt. Jeg tror vi er trygge.
Vi får holde utkikk, bare i tilfelle.
Flott arbeid, Radek.
Alle på denne basen skylder deg en takk.
Takk skal du ha.
McKay ville ha likt dette.
Katie?
Hallo, Rodney.
Jeg ser du føler deg bedre.
Ja, jeg...
Det var antakelig bare allergi.
Jeg er helt i orden.
Og karantenen?
Stemmer det at det ikke var utbrudd?
Ja. Det var en teknisk feil.
Et planetarisk avvik. Ionosfærisk forstyrrelse.
Jeg har faktisk omjustert systemet
til å ta framtidig aktivitet i betraktning. Så alt er i orden.
Noen sa det var dr. Zelenka som slo av selvutsletteren?
Teknisk sett, ja, men det var mer et samarbeid.
Men det er ikke derfor jeg er her.
Jeg...
Hør her.
Det siste halvannet året
har jeg blitt klar over at jeg har visse...
Jeg vil ikke bruke ordet "feil."
Mangler, kanskje?
For eksempel
kan jeg til tider være negativ.
Og krevende og en smule arrogant.
Men jeg har også funnet ut
at hvis man er klar over sine mangler,
er det det første lille skrittet på veien til forbedring,
og at det vanskelige er å faktisk gjøre noe med det.
Ja. Det er vanskelig.
Poenget er
at jeg kom hit før i dag for å fri til deg,
men etter det som skjedde
innser jeg at jeg kanskje forhastet meg.
Jeg tror ikke jeg er klar for dette.
Jeg vet det.
Gjør du?
Jeg tror ikke jeg er klar heller.
Nei vel. Bra.
Det er bra.
Følelsene mine har ikke endret seg.
Selvsagt ikke.
Men hvis
vi giftet oss nå, ville du blitt ulykkelig,
og det er du for god til.
Ikke vær for streng mot deg selv.
Lettere sagt enn gjort.
Så lunsj en annen gang?
Absolutt.
Rodney?
- Ha det. - Ja. Ha det.